Találkozások a nyelvi térben
XXXV. ÉVFOLYAM 2024. 09. (887.) SZÁM – MÁJUS 10.![](https://cdn.prod.website-files.com/6240c9003f43df2b91611633/669e5120323898dab0e29258_Bor%C3%ADt%C3%B3.jpg)
Kortárs örmény versek. Erdélyi Magyarörmények Szövetsége – Lector Kiadó, Gyergyószentmiklós – Marosvásárhely, 2022.
Mondhatni ritkán esik szó magyar vagy akár román irodalmi körökben az örmény irodalomról, legfeljebb az örmény leszármazások vagy családi örökség felkutatásának apropóján, továbbá tematikus lapszámokban, blokkokban jelenik meg. Még ritkábbak így a kétnyelvű örmény antológiák – legutóbbi szinte húsz éve, 2006-ban látott napvilágot, ahogy az Blénesi Éva, a kötet magyar nyelvű anyaga szerkesztőjének utószavában olvasható (az örmény szöveget Artsvi Bakhchinyan gondozta). Ezt a hiányt hivatott pótolni a Kortárs örmény versek című antológia.
A kötet vázát ezúttal demokratikusabb válogatás képezi, nem egy „klasszikus tallózó antológia” összeállítása volt a cél: a kötetben szereplő húsz szerző maga választotta ki azokat a verseket, amelyekkel szerepelni akartak az antológiában – ezek mindössze tizenegy fordító tolmácsolásában olvashatók magyarul és örményül egyaránt, akik között olyan ismert költőket láthatunk, mint László Noémi és Szabó T. Anna. Ehhez mérten a szerzői világok is jelentősen különböznek egymástól: bár a szerzői névsort a betűrend határozta meg, izgalmas lendületet kölcsönöznek az antológiának az ez által egymás mellé kerülő szövegek, témakörök: szerelem és magány, haza és otthonkeresés, idegenség, a keresztény hitrendszer újraértelmezése, az árulásra képes test és magántulajdonba vett levegő, egy új város épülésének reménye és a csontokból sarjadó barackfáé. Terjedelmi okokból nem lehetséges egyenként tárgyalni a kötetben szereplő szerzőket, ugyanakkor az antológia különlegessége nem csupán a gazdag merítésben, de a szerzői életművek komplementaritásában is rejlik.
Fontos támpontot nyújt ebben Blénesi Éva utószava, amely rövid, de velős betekintést nyújt az antológia vállalásaiba és tétjébe – különösen azoknak, akik kósza folyóiratközléseken túl nem olvastak még koncepciózusan válogatott örmény verseket. Nem lehet megérteni mindazt, ami a szélrózsa minden irányába menekülő, ismételt genocídiumok és elnyomás alá vetett örmény néppel történt. De ha megérteni nem is lehet teljesen, megismerésének elmulasztására – különösen Erdélyben – nincs kifogás.